Az interneten ismerkedtek meg. Elsőre vonzónak találta a nőt, aki hosszú barna haját legtöbbször szigorú copfban hordta. Sötétre rúzsozott szájával, fekete macskatekintetével, hajmeresztően magas tűsarkú cipőivel egy kicsit sem hasonlított azokra a nőkre, akivel korábban dolga volt. Akik kedvesek voltak, nevettek a viccein, hozzábújtak a moziban, és akik mindent megtettek neki az ágyban. És akiket nagyon unt.
Ez a nő nem nevetett. A mosolyát is különleges jutalomként osztotta. Néha napokig nem válaszolt az üzeneteire, aztán amikor előkerült, nem mondta, merre járt. A teste - amit eddig csak ruhában látott, de amit százszor elképzelt már anélkül - gyönyörű volt, de a legjobban mégis azt a határozottsága vonzotta, amilyet ritkán tapasztalt maga körül. Hozzászokott, hogy az emberek a kedvére tesznek. Mintha bármihez is lett volna kedve...
A második találkozáskor úgy döntött, nem vár tovább. “Gyere fel hozzám!” - mondta a nőnek, ahogy a borukat iszogatták. A nő letette a poharát. A kelleténél hosszabb ideig nem szólt semmit. Mintha méregette volna, de az arcáról nem lehetett semmit leolvasni. “Nem, ma nem jó” - válaszolta, majd felállt az asztaltól. - “Holnap este nálam.” Ahogy megmozdult, véletlenül meglökte a félig teli poharat, ami a férfi nadrágjára borult. Ahogy a szalvétáért kapkodott, észre sem vette, hogy a nő már nincs ott. És a címét sem tudta.
Rosszul aludt, dühös volt. Másnap délelőtt üzenetet kapott a nőtől. Egy cím volt benne és egy időpont. Még dühösebb lett: “Mit gondol ez magáról?” Nem tervezte, hogy elmegy. Inkább felhívja valamelyik szolgálatkész lányt a cégtől, aki régen rajong érte, elviszi vacsorázni, aztán kis szerencsével a seggét is megkapja... Most mégis itt volt, a megadott időpontban és címen. Ahelyett, hogy az odaadó szőkével lenne.
A lifttel felfelé menet enyhe borzongást érzett. A dühe nem múlt el, de még ráér vele, gondolta. A nő ajtót nyitott. Vörös ajkai félmosolyra húzódtak, a szeme a másodperc töredékére felvillant. “Pontos vagy” - mondta, majd végigmérte. “Bort?” - kérdezte, de a választ nem várta meg, máris a kezébe nyomott egy pohár vöröset. A férfi ekkor tudta csak jobban megnézni.
A nő fekete latexnadrágot, csizmát és fűzőt viselt, ami tökéletesen megmutatta az egész testét. Haja a szokásos szigorú copfban.
Szótlanul itták a bort. A férfi érezte, hogy a korábbi düh lassan eltűnik és átadja a helyét a kíváncsiságnak. Közelebb lépett, de a nő egyetlen mozdulattal megállította. “Gyere velem!” - mondta, majd egy fürdőszobába vezette. A férfi kezdett összezavarodni. Megint közelebb lépett volna, de a nő kitért előle. “Fürödj meg!” - hangzott az utasítás. - “A polcon találsz parfümöt, abból tegyél magadra.” Azzal már be is csukta maga mögött az ajtót. A férfi egyedül maradt. “Mi ez a nevetséges játék?” - villant át az agyán a kérdés, bár már rég tudta a választ. A gondolat korábban nem ismert izgalommal töltötte el. Levette a ruháit és belépett a zuhany alá.
Amikor végzett, talált egy köntöst, azt vette fel. Kiment a nőhöz, aki ránézett: “Erre nem lesz szükség, vedd le!” - mondta. A férfi zavarba jött, egy pillanatig habozott. A nő csendben figyelte. A férfi sóhajtott egyet, kioldotta az övet a derekán és lassan levette a köntöst. Nem tudta tovább eltitkolni, hogy a dolog izgalomba hozta. A nő végignézett a testén, az arcán nem látszott, hogy bármilyen hatással is lenne rá. Odalépett a férfihez, egyik bordóra lakkozott körmű kezét a mellkasára rakta, a füléhez hajolt és belesúgta: “Szeretnél játszani?” A férfi megrándult, az izgalom az egész testében szétáradt, de már tudta, mit kell tennie. Lehajtotta a fejét. “Igen, úrnőm!” - válaszolta.
A nő átvezette egy másik szobába. A látványt elsőre fel sem tudta fogni. Sötétnarancs falak, láncok, szíjak, eszközök mindenhol. A szoba központi helyén álló hatalmas rácsos ágy rabul ejtette a tekintetét. Automatikusan elindult felé. A nő a hajába markolt, hátrafeszítette a fejét. “Nem” - mondta - “az a te helyed”. És a haját el nem engedve a férfi fejét egy fából készült kereszt felé fordította - “Oda!” A férfi gyomra összerándult, ahogy közelebb lépett, majd amikor hátán és meztelen fenekén megérezte a fa érintését, lélegzete kihagyott. “Széjjelebb” - jött az ellentmondást nem tűrő utasítás, és ő gondolkodás nélkül engedelmeskedett. A nő gyors és pontos mozdulatokkal illesztette a férfi bokáira a hevedereket, és húzta őket szorosra. Amikor a csuklóit rögzítette, teljes testével hozzásimult. “Ez még elviselhető” - futott át a gondolat a fején. A nő pedig mintha hallotta volna. Elhúzta a száját, egy fiókból kendőt vett elő, és bekötötte a férfi szemét. Csend. A férfi lélegzete nehezebbé vált. Ismét hallotta a fiók hangját, majd a nő kezét érezte a farkán. Nem tudta pontosan, mi történik. Fémet érzett, majd kellemetlen szorítást. A nő ujjai még babráltak egy kicsit. A szorítás enyhült, de nem szűnt meg. “Jó fiú” - hallotta, majd az ajtó csukódásából tudta, hogy egyedül maradt.
Csengő hangját hallotta. Ajtónyitást. A szavakat nem értette, de próbált rájönni, kik jöhettek. Férfihangot hallott, majd talán egy másik nőét. Beszélgettek, boroztak.
A férfi egyre megalázóbbnak érezte a helyzetét. Arra gondolt, ha a nő visszajön, határozottan véget fog vetni ennek a játéknak.
Egyre jobban tudatosult benne a teste, a meztelensége, érezte, ahogy a szíjak a bokájába és a csuklójába vágnak. De a legrosszabb a ketrec volt a farkán. Nem tudta eldönteni, hogy a fizikai kellemetlenség, vagy a teljes kiszolgáltatottságának tudata zavarja-e jobban. Újra érezte a dühöt összegyűlni. Csuklóit a szíjakba feszítette, de azok tartottak.
Nem tudta, mennyi ideje van ott. Egyszerre a kinti beszélgetés felhangosodott, hallotta az ajtónyitást. A nővel lévő férfi felnevetett.
A düh hirtelen félelemmé vált.
Valaki odalépett hozzá. Az illatából tudta, hogy a nő az. Lassan, nagyon lassan simította végig a nyakát, a mellkasát, a combja belső oldalát. Érezte az arcán a leheletét, ajkai szinte súrolták, ahogy a szájába suttogta: “Ami itt történik, itt is marad.”
Csak a hangokat figyelte, igyekezett nem tudomást venni a testi érzeteiről. A nőnek két vendége volt. Az új férfivel egy lány is érkezett. “Na, mutasd, a kis játszótársad!” - hallotta a nő hangját. - “Csinos. És mit tud?”
“Próbáld ki te!” - válaszolta az új férfi. Majd az előbbinél sokkal nyersebb hangon a lányhoz szólt: “Tedd, amit az úrnő parancsol!”
A nő most először nevetett fel.
Az események egyre jobban összefolytak. Már nem tudott nem tudomást venni a testéről. Az ágy felől érkező hangok az agya legmélyebb részeibe is bejutottak, a teste pedig reagált rá. A bőr csattanása, az egyik nő sóhaja, a férfi mély légzése, a fém súrlódása, az ágy reccsenése, a suttogások és parancsok, az érintések hangja, a mozgás hullámai ... a levegő felforrósodott... a szeretkezés hangjai betöltötték a szobát, az illatok a bőre alá is bemásztak... az egyik nő egyre fokozódó nyögdécselései soha korábban nem ismert kínt jelentettek számára... izmai megfeszültek a hevederekben, vére a fülében dobolt, farka kitöltötte a ketrecet... magában könyörögni kezdett: “Csak legyen vége!”. A nő egyre hangosabb lett, és amikor végre elélvezett, a férfi úgy érezte, ha a szíjak nem tartanák, a padlóra zuhanna. Csendet akart, a farka lüktetett.
Először nem is vette észre, hogy mellé lépett valaki. A nő ugyanolyan gyors és határozott mozdulatokkal oldozta ki a hevedereket, ahogy korábban bekötötte. Levette a szeméről a kendőt. Ahogy a férfi látása kitisztult, a nő a rácsos ágyhoz vezette, ami előtt a másik lány térdelt, kezei az ágyhoz kötve. “A seggét használd! Egy perced van” - jött a nő hangja, miközben gyakorlott ujjaival leszedte a férfi farkát kordában tartó ketrecet. A férfi egyenesen a térdelő lányhoz lépett. Remegő ujjakkal fogta meg a lány fenekében lévő plug bőrszíjait és igyekezett minél óvatosabban kihúzni az eszközt. Két ujját a szájába vette, majd a lány fenekébe tolta. A plug jól előkészített mindent. Ujjait kihúzva minden további időhúzás nélkül farkát tövig nyomta a lányba, aki megvonaglott. A férfi farka teljesen kitöltötte a lányt, az érzés elsöpörte. Homályosan látta, hogy a másik férfi a lány száját dugja. Aztán már arra sem figyelt.
Némán tűrte, hogy újra megkösse a tagjait, és csak homályosan érezte, hogy még szorosabbra húzza karján és lábán a szíjakat. Farka továbbra is keményen ágaskodott.
„Ez így nem lesz jó!” - A nő mélyen a szemébe nézett, majd ráparancsolt újra: „Hajtsd le a fejed, és ne merészelj az arcomba nézni az engedélyem nélkül!”
Pillanatokra megfordult a fejében a dac, az ellenállás, de a nő szemében villanó erőtől akarata behódolt, fejét lehajtotta. Már nem voltak kérdések. A következő pillanatban felkiáltott, ahogy jeges víz zúdult egy vödörből az altestére...
Merevedése alábbhagyott.
„Jó fiú! Ha engedelmeskedsz, nem kötöm be a szemed és végignézheted a folytatást!”
Lehajtott fejjel pontosan nyomon követhette, ahogy a nő gyors és gyakorlott mozdulatokkal felhelyezi a hideg fémhengert és gyűrűt a farkára, és egy fémlakattal lezárja a szerkezetet.
Ami ezután következett, arra álmában sem számított. A nő egy hideg fémtárgyat vett a kezébe: hasonló, de még szélesebb plug volt, mint amilyet korábban a kikötözött lány fenekéből kihúzott.
„Ez még a tiéd!”
A férfi megremegett.
„Ne ficánkolj, mert akkor valóban fájni fog!”
A férfi közben homályosan látta, hogy a másik férfi már hátulról dugja a fiatal lányt. A nő a lányhoz lépett. „Nedvesítsd meg!” - parancsolt a lányra, és a szájába dugta a csillogó plugot.
A lány mohón és engedelmesen fogadta szájába a fémtárgyat, aztán a nő visszatért rabszolgájához.
Mozdulataiban hideg professzionalizmus volt. Néhány határozott tágító mozdulat után keményen és ellentmondást nem tűrően dugta a plugot a férfi fenekébe.
Az felordított a fájdalomtól, szeme előtt vörös karikák táncoltak. A csattanó pofon térítette magához: „Ne ordíts, mert bekötöm a szemed és még keményebben megbüntetlek!”
Ahogy a férfi megnyugodott, lágyan, szinte már hízelkedően hozzásimult. „Akár még élvezheted is!” ‐ búgta a fülébe. – „Úgy használlak, ahogy akarlak; a seggedet is. Látod, ez a kis ribanc is, hogy élvezi! Ha akarom, a te seggedet is megdugatom!” A férfi maga is meglepődött, ahogy az apró mozdulatok, ahogy a nő körkörösen megmozgatta benne a plugot, milyen fájdalmas gyönyört csaltak elő a testéből.
Ahogy már-már megszokta a gyönyört, a nő elengedte a plugot és rá sem nézve, visszalépett az ágyhoz. A férfi nem tudta eldönteni, mi volt a nagyobb kín: látni, vagy nem látni, mi történik körülötte. Az ágyon a másik férfi felült, úgy ültette magára a lányt. Mozdulatai egyre erőteljesebbek lettek. A nő a lány mögé térdelt, mellei egy rövid pillanatra finoman a lány hátához simultak. Aztán egyik kezével szorosan átfogta a vállát, a fejét hátrafeszítette és a nyakát harapdálta. A lány felsőteste ívben megfeszült. A nő ekkor két kezét a lány combjaira csúsztatta, majd várt, aztán a férfira nézve egy hirtelen mozdulattal még jobban szétfeszítette a lány combjait. Ahogy a férfi még mélyebbre merült a lányba, mozgása felgyorsult, már-már gépiessé vált. A lány szinte mozgásképtelenné vált a nő szorításában. Orgazmusa hirtelen jött, több hullámban borította el, vergődött, de a másik kettő szilárdan tartotta.
Ahogy a lány teste elernyedt, a nő áthajolt a válla fölött. Úgy csókolta meg a férfit, mint egy ragadozó. Ahogy szétváltak, a férfi végigsimította a lány arcát, a nő ujjai pedig a hajával játszottak. “Elégedett vagyok veled” - mondta a férfi a lánynak, majd az ágyra fektette - “Pihenj!” Aztán a nőhöz fordult: “Mutasd, neked milyen játékszered van!” A nő lassan felemelkedett az ágyról. Tekintete először a kikötözött férfira vándorolt, majd vissza az ágyra. “Pillanat” - mondta. Az ágy mellett lévő szekrényről egy fából készült, dildó végű korbácsot vett fel. A végét úgy nyalta meg, hogy a kikötözött férfi minden idegszála összerándult. A nő leült az ágyon fekvő lány mellé, a két férfi megbabonázva figyelte, ahogy a dildót párszor végighúzta a lány szeméremajkain, majd fájdalmas lassúsággal tövig tolta. A lány pupilllái kitágultak, de hangot nem adott ki. “Meg ne mozdulj, különben a másik végét is megkapod!” - hasított bele a csendbe a másik férfi hangja. Ahogy a nő újra felállt az ágyról, még belecsípett a lány mellbimbójába, majd a kikötözött férfihez lépett.
A férfi újra tudatára ébredt meztelenségének. A megalázottságot fokozta, hogy nem csak a nő, hanem a másik férfi is méregette. Nem nézett rájuk, de testén érezte a tekintetüket. “Lássuk, tényleg olyan ügyes fiú vagy-e!?” - mondta a nő és kioldozta a hevedereket. A férfi nem mert mozdulni, a plug újult erővel feszítette belülről. “Az ágyhoz!” - utasította a nő, majd egy pálcát vett a kezébe. Az ágyon a lány továbbra sem mozdult, csak tekintetével követte a férfit. “Nyald ki!” - jött az újabb utasítás, és valaki az ágyra lökte. Nem volt képes a lányra nézni. Tekintetét leszegve a lány széttárt combjai közé feküdt, miközben a másik férfi egyetlen gyors mozdulattal kihúzta a dildót a lányból és a lány szájához érintette, aki azonnal szopni kezdte. A férfi a lány lábai közé temette arcát és óvatosan nyalni kezdte.
“Nem így!” - hallotta, és fájdalom hasított a combjaiba, ahogy a nő végigvágott rajta a pálcával. - “Térdelj fel!” A férfi négykézlábra támaszkodott, arcát szinte fel sem emelve a lány lábai közül. “Mélyebbre!” - a nő hangja ingerült volt, ahogy a férfi fejét mélyebbre nyomta a lány combjai közé. A férfi alig kapott levegőt, nyelve a lányban, akinek csípője megemelkedett.
Nyelvét gyors mozdulatokkal egyre mélyebbre fúrta a lányba, amikor a nő keze megérintette a fenekében lévő plugot. “Ezt ne...” - gondolta magában és elöntötte a szégyen. De nem emelte fel a fejét. “Ha megfeszíted, nehezebb lesz kihúzni.” - mondta a nő. A férfi megborzongott, amikor a nő tovább folytatta a játékot a plug végével. Majd egy határozott mozdulattal kihúzta. A férfit megkönnyebbülés öntötte el. A nő erős húzással emelte fel a fejét: „Nézz a szemembe!”
A férfi ráemelte a tekintetét. A nő végigsimította az arcát, pálcáját a férfi álla alá téve még feljebb emelte a fejét. Ajkai végigsimították a száját, beleharapott, a csókja egyre vadabbá vált. A férfi ismét érezte, hogy farka kitölti a ketrecet. A nő egyetlen mozdulattal kihúzta nadrágja cipzárját a lába között, hátára fordította a férfit és meglovagolta a fémszerkezetet. A férfi fájdalmai elviselhetetlenné fokozódtak. Mindent érzett, de nem tudott hozzá közelebb kerülni. A fájdalom a farkától indulva a gyomráig húzódott, remegni kezdett.
A nő kényelmesen leszállt róla. Hallotta a cipzár hangját. Érezte, hogy a nő ujjai megszabadítják börtönéből. A nő után kapott, ám ekkor hasán csattant a pálca. “Egy perced van. Ajánlom, ezúttal ne rontsd el!” - jött az utasítás. A férfi keze a farkára csúszott és ütemesen mozogni kezdett. Nem volt szüksége egy percre, néhány erőteljes mozdulat után üvöltve élvezett el.
Amikor a másik férfi és a lány elmentek, a nő visszajött hozzá. A ruháit mellé dobta. “Nagyon ügyes voltál!” - mondta. A férfi nem tudott válaszolni, csak felnyögött. Majd lassan öltözni kezdett, kerülve a nő tekintetét. Az ajtóban a nő egy cédulát adott a kezébe, rajta egy cím és egy időpont. A férfi összegyűrte a cédulát. Lefelé a lift hűvös falához szorította a homlokát. “Soha többet” - mondta magában, miközben pontosan tudta, hogy a megadott időpontban megint ott lesz.